sa rändur ära karda siin kitsal eluteel mis kõrbest läbi viib kus hädaorud eel ta tõotus kuulub sinule kui usukinnitus on kõikumatult kindel see ja igal ajal uus  jumala silm sind näeb ja valvab päeval ööl jumala käsi jääb su saatjaks taevateel tema kaitseb sind ta sõdib sinu eest viimaks ta sind taeva viib kus elad igavest  kui rännates sa leiad et kinni on su tee ja kannul vaenlast näed sind piirab pime öö kui õed ja vennad kohkuvad ja taganevad teelt kui armsad kõik sust lahkuvad siis ära heida meelt  ei ole jäetud maha veel iial kedagi kes uskus jumalat ja lootis kindlasti kui käis küll raskest võitlusest siin läbi elutee truu jumal päästis kõigest sest viis viimaks võidule 