kõigele mis on siin päikse all loodud määratud hetk on ja määratud aeg aeg on mil sündida aeg on mil surra aeg on et elada elu  valdab siin maa peal meid hämmastustunne nutt naer ja pettumus käib käsikäes ei meie tunnegi elutee kulgu ei mõista mõtet ei suunda  aeg on et ehitada aeg maha matta aeg on et otsida aeg kaotada aeg on et kannatada aeg on et kiita aeg millal rõõmustada naerda  kullane hommik ja punetav eha mööda nad ruttavad neil oma aeg valdab siin maa peal meid hämmastustunne kes elu nõnda küll seadnud  teed kui me astume avatud silmi näeme kuis maailm on imesid täis ja kuigi süda nii rahutult tuksub siiski võin elada elu  sain kord ka minagi kuulda neid sõnu üksi ei keegi pea rändama siin tema kes elu ju kõigile andnud tema meid edasi viib 