suurel hommikul näeme jälle juba koidabki jäädav päev ja see hüüab usklikud teile nüüd on algamas õnnis aeg kadund on kõik maised pilved selgus ehib siis õnnist maad armsa elujõe hõbelained kuldses sadamas helgivad  palju armsaid on läinud üles maise mure ja vaeva seest valgeis rüüdes nad päästja juures teda kiidavad armu eest kui kord jõuab eluõhtu ja me pääseme täiesti siis nad ruttavad meile vastu linna väravas rõõmsasti  halleluuja me saame sinna kui on lõppenud raskused isamajasse taevalinna kus meid ootavad omaksed nagu suurte vete kohin kõlab seal meie lauluhääl millal seda ma kuulda tohin oh et saabuks see õnnis päev 