ma elan nagu lunastuse linnas kus armuga on sillutatud teed mu eest on kristus maksnud vere hinna mind päästes tulevase kohtu eest  mul pole ülistuseks küllalt sõnu mis öelda võiks ju talle selle eest ju liiga mannetu mu väike tänu kuid rõõm mu südames on ülekeev  üks palveohe siiski tõuseb üles et hoitud kurja eest ma ikka saaks võiks olla nagu laps mu isa süles siin seni kui kord pärin tõotud maa 