<?xml version='1.0' encoding='UTF-8'?>
<song version="1.0"><lyrics><verse label="1" type="v"><![CDATA[Lambaid üheksakümmend üheksa
kõrbes rahulikult sõi.
Üks eksis, eemale jooksis ta
ja kaugele karjast jäi.
Ta süngetes laantes eksis siis,
tee kaugele karjast teda viis;
tee kaugele karjast teda viis.]]></verse><verse label="2" type="v"><![CDATA[Veel on üheksakümmend üheksa:
vaata, küllalt neid ju on!
"Ei," vastab karjane, kurb on Ta,
"Kus eksinud tall küll on?
Kui ohtlik mu tee küll olgugi,
ma otsin ja toon ta tagasi;
ma otsin ja toon ta tagasi:"]]></verse><verse label="3" type="v"><![CDATA[Ega aimanud ükski ohte küll,
ei ka süngeid okasteid,
mis karjast ootasid urkais all
ja raskusi ränki tõid.
Kuid viimaks Ta kuulis nõrka häält
ja hukkuva lamba leidis sealt;
ja hukkuva lamba leidis sealt.]]></verse><verse label="4" type="v"><![CDATA[Miks on verega tee nii kastetud?
Seda teinud karjane,
kes talle pärast on haavatud,
et kanda ta kodusse.
Tõi vaeva ja haavu sünge öö,
sest raske nii oli päästetöö;
sest raske nii oli päästetöö.]]></verse><verse label="5" type="v"><![CDATA["Sõbrad, naabrid, nüüd laulge kõigest väest!
Olge rõõmsad minuga,
et suutsin kiskuda surma käest
nüüd eksinud talle ma!"
teeb inglidki taevas rõõmsaks see,
et kadunud hing sai päästmise;
et kadunud hing sai päästmise.]]></verse></lyrics></song>