kord tugev ma kord jõuetu kord kukun ma oma rännakus kuid siiski näen seal miski on mis kallim kui mu hingeõhk arm nii võimas arm millest piisab arm mis päästab mind arm ei lõpe arm järjekindel arm ei jäta mind sa võtsid kõik me patusüü ei häbi enam tundma pea me palgaks igavene kroon nüüd igavesti kiidan sind arm suurem möödunust valust sügavam patust võimsam on jääb sinu armastus su veri päästab meid võidab sinu arm 