ja siiski on sind ehhitand so loja kauniste so ümber laened laulavad so peale tähhed paistavad so linnud rõõmsast öiskavad ja lilled õitsevad  otsekui laened linnud ka sul rõõmsast laulan ma jah künni merri tühjaks jääb ja päike taevas mustaks lääb so metsad jõed ja lagge ma ma tahan armasta  sul andko issand õnnistust mo armas issamaa ta armo silm so peale vatago kui pääv ta palle sul paistago ta waim sind hoidko täitko ka mo armas hiomaa  oh hiomaa sa merre saar kui armas õlled sa et mingo südda otsima kas põhja pole ehk lõuna ka se keige armsam oled sa mo kallis issamaa  sul pole rikkust varrandust mis võõras ihhaldaks vaid sinno varra sallaja mis omma lastel jaggad sa ja oskad römusta et sost voi lahkuda  ei poile mägged kaljud ka sul ehteks nimmeta et illusamad kohhad kiil ei poile siiski maa peal mul üks koht mis armsam kallim ka kui sa mo hiomaa 