las minust maha jäävad arutlused tühjad sõnakõverused siin ma olen vaid ei taha muud kui ennast sulle anda nii kuis sõna ütleb lasen ennast kanda  sest isa vaid ühte ihkab mu süda et sulle elada  nii lähedal et kuulen su juhatust nii lähedal et tean mis on su igatsus nii lähedal et ma tunda saan su sügavust  las selja taha jäävad muremõtted alatuna näivad võtted siin ma olen vaid vaid sinul ennast lasen kaasa viia sinu arm mul annab lennuks tiivad  nii lähedale kui ma eales tulla saan su jalge juures olla ja sind kuulata tahan magama ma heita ja siis ärgata koos sinuga 