su risti varjus jeesus nüüd vaikselt viibin ma kui võimas kalju kõrbemaal mind varjab kindlalt ta kui kodu kaugel kodumaast kui vari vaevateel mind kaitseb päeval päikse eest ja näitab valgust ööl  su risti küljes jeesus mu ususilm küll näeb veel selle okaskroonis pead kes surma mu eest läeb siis nuttev süda harduses kaht imet selgelt näeb ta armastuse ääretust ja mind kes vaeseks jääb  oh rist su võimas vari mu varjupaigaks jääb muud päikest pole vaja mul kui sinu silmist näen su risti alla vaikselt jään kui maailm mööda läeb mu ainus häbi on mu patt mu ainsaks auks rist jääb 