ta saadab mind oh imearm kes olen vaene muld ja põrm kus seisan või kus kõnnin ma seal on ta ikka minuga  ta saadab mind ta saadab mind truu jumal ise saadab mind ta kõrval kõnnin kindlasti ta saadab mind nii armsasti  kui mureorgu juhtun ma või astun läbi õnnemaa kui rännuteel saab nukraks meel ta käsi kannab ikka veel  oh jumal mind nüüd õpeta et sinust kinni hoian ma küll rahul on siis hing ja meel kui sina ise käid mu eel  kui rännutee on lõppenud ja vaenlased kõik võidetud siis surmagi ei karda ma seal oled sina minuga 