ükspäinis jah jumala juures hing vaikis ja rahule jäi see paik mulle raskuses suures ja õnneski ainsamaks sai  ükspäinis ta vastu mind võtab liig vilets kui teistele ma ta juurde nüüd alati tõttan mu südame koormaga ka  ükspäinis mind tema siin mõistab ja mis on mu hinges ta teab ma vaikin sest ta mu eest kostab ta rinnale langetan pea  ükspäinis jah muud ma ei mõista ja paremat soovi ei tea kui issanda ligidal seista ükspäinis mul siis on nii hea 