nii sügaval keegi ei kõnni kus ei ulatuks päästja käed ei kedagi välja ta lükka ei kellelgi sule teed  maa madalais paikades astus rist pandi veel õlal ränk ja riideid tal veri siin kastis kuid pead torkas okaskroon  kuid alla veel alamal aina viis valude raske tee kus ootamas patune naine ja röövelgi sünges öös  ent alamal veelgi ta tulla ju tahaks kui oleks neid kes vajunud koormate alla ta tõstaks neid üles taas 