kindel varjupaik mul teada talle kalleis haavades igal ajal varju leida võin veel elutormides  oh mis rahu oh mis rahu õnnis rahu talle kalleis haavades oh mis rahu oh mis rahul õnnis rahu kõigis elutormides  kui ka elutaevas pilves süda valus väriseb päästja kallis armusüles nuttev süda vaikseks jääb  kallis vaikne rahuase keset lainetavat merd sinna vaenlane ei pääse sest ta kardab talle verd 